ET VOKSENDE ANTALL MENNESKER SLITER MED SYKDOMMER
SOM IKKE HAR EN FASTSATT ÅRSAK ELLER KUR.
DENNE SERIEN FØLGER SYV MENNESKER SOM SØKER LINDRING FOR SYKDOMMEN SIN.
NOEN AV DIAGNOSENE OG BEHANDLINGENE DE FÅR ER KONTROVERSIELLE.
Ni. Åtte. Komma.
Seks.
Fem.
Det er som om du har en pistol i munnen og skriker.
Og noen sier at nei, du har ikke en pistol i munnen.
Slutt å skrike.
Jeg føler meg forgiftet.
Jeg får meldinger hver dag.
"Hva kan jeg gjøre for å hjelpe?" Og jeg må si
at de må la meg være i fred.
Det er noe annet som foregår.
Det er på epidemisk nivå.
Dette er moderne sykdommer.
Kvaliteten på luften vi puster, vannet vi drikker.
Det er forurensning.
Ingen vil se på det som er rett under nesene deres.
Det er nesten som om det sitter fast ting inni cellene mine.
Det er fryktelig.
Det er helt fryktelig.
Jeg savner meg selv. Jeg sørger.
Jeg ser på bilder, og tenker: "Oi. Jeg savner den personen."
Legene er desperate.
Klinikere, pasientene er desperate.
Vi vet ikke hvor mange som lider.
Millioner av mennesker får kroniske sykdommer hvert år.
Dette er bare starten.
Vi ser bare toppen av isfjellet.
Er det psykosomatisk? Er det psykologisk?
Det er ingen enkelt biomarkør. Ingen enkelt test.
"Det må være innbilning, jeg finner ikke ut av det."
Mange tror ikke på det.
Ingen lytter.
Jeg føler meg avvist,
abnormal.
Jeg hadde ikke trodd at noen nå for tiden
kunne bli syke
på denne måten.
Jeg vil bli bedre.
Nå er det på tide å bli bedre.
Jeg vil bli bedre.
Jeg vil
ha tilbake livet mitt.
Jeg vil ikke at dette skal drepe meg.
KAPITTEL 1 GIFTIG VERDEN
TO MÅNEDER TIL AVREISE
Hallo, dere.
Hei.
Jeg har noen små regler som jeg ville snakke med dere om.
Så om vi kan gå til baksiden,
til skyggen, litt vekk fra kraftledningene.
Det hadde vært flott. Ja.
Jeg håper at alle
følger reglene.
Og dere må ikke tro på det,
dere må bare respektere måten
jeg må gjøre ting og leve på.
Det er ingen mobiler i huset mitt.
Dere må skru dem av
og legge dem i bilen.
Om du må prate i telefonen,
gå ut i gaten bak og gå.
Jeg ser ingen smartklokker...
Vel, har du en?
Ja. Ingen smartklokker.
Jeg takler noen ting,
men om det var alle på én gang, og kameraene
og de trådløse mikrofonene...
De påvirker meg, påvirker oss.
Jeg er sikker på at jeg kommer på flere ting å si dere.
De bare kommer, men det er de veldig viktige.
Og...
Velkommen til Virginia Beach.
Det er ting
utenfor som ikke alltid har vært der.
Elektromagnetisk stråling.
Mobilmaster, Wi-Fi,
fluoriserende lys.
Dette er ikke naturlig.
Vi har ikke hatt alt dette rundt oss hele livet.
Kroppene våre er ikke vant til nivåene vi har nå.
Nå bruker tenåringer mobilen hele tiden.
De knytter leukemi
til å bo nær kraftledninger.
Noen mennesker
reagerer med mer alvorlige symptomer,
men det påvirker alle.
Jeg er en veldig sunn person.
Jeg har bare problemer med det som er rundt meg.
Det er alt.
Kan jeg gå litt mer denne veien?
- Ok. - Allerede... alt er satt opp.
Bare for å komme litt vekk fra kjøleskapet.
Jeg har eloverfølsomhet.
Noe av metall?
Kan du ta det med vekk fra meg?
ELEKTROMAGENTISK HYPEROVERFØLSOMHET
Hva er eloverfølsomhet?
Det er en manglende evne til å fungere i den moderne verden.
Mobilstråling,
radiobølger.
Vi utsettes for EMF-bølger hver dag.
Men en gruppe mennesker
sier de er følsomme for EMFer.
Så om de er i nærheten av Wi-Fi,
får de ikke sove,
de har humørsvingninger, de får hodepine.
Som regel blir jeg ikke så dårlig her som jeg er nå.
Det meste, så vidt jeg vet, er unngåelse.
Folk må sove i et nett laget av bly
for å kunne beskytte seg selv fra de elektromagnetiske frekvensene.
Alt er koblet ut.
Den største forandringen var å fjerne Wi-Fien fra huset.
Så alt er
fastkoblet.
Vi pleide å ha en trådløs mus
og jeg pleide å få smerter i hånden og fingrene.
Nå har den ledning.
Om jeg må sende et brev eller en lang e-mail
bruker jeg skrivemaskinen.
Om jeg er på PCen for lenge, blir jeg rød.
Det kalles skjermdermatitt.
Jeg blir også veldig varm og får vondt i hodet.
Om det er et sted med mye elektrisitet,
er det som om jeg blir stekt.
Jeg føler noe. Vent litt.
Det er litt smerte, og hjertet mitt...
Det påvirker hjertet mitt med hjerteklapp og arytmi.
Det er vanskelig å puste.
Det brenner.
Jeg har noen filtre
for noe som kalles "skitten elektrisitet".
Forskjellige frekvenser
gir meg forskjellige smerter.
Smerte i bakhodet,
smerte i tennene,
smerte i armene.
Alle mulige symptomer.
CARMEN OPPLEVDE SYMPTOMENE FOR FØRSTE GANG FOR TRE ÅR SIDEN.
Første gang det skjedde
var det veldig skummelt.
Carmen jobbet som lærer.
For tre år siden gikk hun inn på en skole.
Hun visste ikke hvor hun var.
Alle mulige rare symptomer.
Jeg kjente
lysene
strømme ned.
Og plutselig begynte jeg å få
sterke brystsmerter, og hjertet banket veldig raskt.
Vi dro til legevakten, og de tok alle mulige slags MRer
og startet en prosess, en veldig lang prosess.
Og flere og flere tester.
Blodprøver. CT-scanner.
Nevrologer, kardiologer, immunologer.
Flere leger prøvde å finne ut hva det var.
CARMEN VAR HOS MER ENN FEM LEGER, MEN FIKK ALDRI EN ENDELIG DIAGNOSE.
Jo mer tid som gikk,
jo verre ble jeg.
Da jeg fant ut av det var eloverfølsomhet,
tror jeg det var etter et Google-søk.
Carmen begynte å granske,
og følte at dette var
årsaken til problemet,
og hun har vært veldig bestemt på at det er dét.
Takk for at du ringte Kroger. Kan jeg hjelpe deg?
Hallo, ja.
Dette er Carmen.
Jeg har et problem med de fluoriserende lysene.
Og ja, husker du det?
- Ja. - Ja.
Jeg lurte på om du kunne levere noe
til kundeservice for meg?
Jeg kommer innom om omtrent 15 minutter.
Ok.
Jeg trenger
Supreme belgisk vaffelmiks.
Ok.
Har ikke hastverk. Det tar litt tid å komme seg dit.
Ok.
Ok. Takk.
- Ok. Ha det. - Ha det.
Nakken min har stivnet.
Kroger har fluoriserende lys.
Jeg vet at jeg kommer til å få smerter,
og jeg må være rask.
Hallo, hvordan går det?
Hvordan står det til?
Åh, lenge siden!
Jeg har fortsatt de samme problemene.
På et sted med fluoriserende lys kan jeg gå raskt inn og ut.
Ja.
Ok, godt å se deg. Si hei til alle.
- Det skal jeg. - Ok.
Her er kortet.
Takk. Jeg kommer tilbake.
Jeg pleide å kunne gå i butikken.
Nå kan jeg ikke det.
Det er mange ting jeg vil gjøre som jeg ikke kan gjøre.
Ok, ha det.
Mange mennesker
tror
at dette er et påfunn.
Mange mennesker tror at dette er en mental sykdom.
Hva ville du trodd om noen fortalte deg
at de kan føle mobiltelefoner,
om du aldri har følt det?
Hva ville du tenkt om dem?
Så det er veldig vanskelig.
Jeg lever, uten å leve helt.
Jeg vil gjøre ting.
Jeg vil dra til steder.
Jeg vil jobbe.
Så jeg må finne et sted hvor jeg kan ha et nytt liv,
ikke ha smerter hele tiden,
begynne på nytt.
CARMEN LETER ETTER ET STED HVOR DET ER FRITT FOR ELEKTROMAGNETISK STRÅLING
BRUK MASKE PÅ JAMISONS ROM OG MENS DU LAGER MAT. INGEN UNNTAK.
TO ÅR I ETT ROM
GARDINER, NATTRETTER, SMOOTHIE, PILLER, NESERENS, TENNER,
KATETERRENS, BYTT URINAL, AVFØRING, BAD, BARBERING/HÅRKLIPP EN GANG IBLANT
Da jeg startet,
visste jeg ikke noe om sykdommen hans.
Jeg er vant til å ta meg av folk med Alzheimer eller demens.
Så det var en forandring.
På mine 11 år som pleier
har jeg aldri hatt en klient som ham.
Bluetooth koblet på.
Jeg heter Jamison Hill.
For syv år siden løftet jeg nesten tre ganger min egen kroppsvekt.
Nå trenger jeg hjelp
til å løfte et glass vann.
Hver bevegelse jeg gjør følges av smerte, og det hoper seg opp.
På slutten av dagen banker hele kroppen av smerte.
Jeg får også ufrivillige anfallaktige skjelvinger i hele kroppen.
De kommer som regel når sansene blir overstimulert.
Mye av kommunikasjonen min avhenger av energien min.
Jeg bruker ord med én stavelse eller korte setninger når jeg må,
men det gjør veldig vondt i kjeven og halsmusklene.
Jeg mister som regel pusten, og lungene brenner.
Lys- og lydsensitivtet er også symptomer.
Jeg bruker ørepropper nå,
for høyttaleren er for høy til å ikke ha beskyttelse.
Jeg er konstant i kroppens nåde.
Noen dager ligger jeg i fosterstilling hele dagen.
JAMISON LIGGER I SENGA 24 TIMER I DØGNET.
HAN FORLATER DEN VERKEN FOR Å SPISE, BADE ELLER BRUKE TOALETTET.
Å prøve å forstå hva som foregår
har vært vanskelig.
Legene vet ikke
hva dette er.
Det er mysteriet ved historien.
Hva feiler det ham?
Jeg vet ikke. Jeg vet virkelig ikke.
Først stilte du alltid spørsmål
ved hele hypokondrigreia.
"Du vil bare ha oppmerksomhet."
Er det en psykologisk grunn?
Det var i bakhodet.
Jeg har ikke følt meg bra i dag.
Så jeg venter på bilen,
på pappa som skal...
FOR TRE ÅR SIDEN
...kjøpe matvarene mine.
I det siste året på college
slet han med helsen og utslitthet.
Lokale leger kalte det
mononukleose.
Jeg kjente til mononukleose.
Vennene mine ble borte fra skolen i et par måneder,
og så var de plutselig tilbake, de samme som før.
Det var det jeg forventet at skulle skje.
Men jeg ble aldri den samme.
Omtrent fra forrige måned av har det vært vanskelig.
Jeg har brukt
mye tid på å ligge i sengen...
TO OG ET HALVT ÅR SIDEN
...og det har vært vanskelig
å gjøre
enkle oppgaver som
å lage mat og sånn.
Da jeg ble syk, brukte jeg to år
på å prøve å få en diagnose mens kroppen bare ble sykere.
Fem eller seks forskjellige leger.
De har alle prøvd
å hjelpe til.
Gi ham dette og hint, og kanskje noe av det var effektivt.
Men jeg vet ikke.
Vi fikk alle mulige forslag, fra å fjerne kvikksølvet i fyllingene
til: "Nei, jeg kan ikke gjøre noe for deg."
Det er utrolig frustrerende.
Til sist gikk vi til spesialist.
Han kom med diagnosen.
ME.
MYALGISK ENCEFALOPATI
ME står for myalgisk encefalopati,
også kalt kronisk utmattelsessyndrom.
Begge termene er mer beskrivelser enn
diagnoser på en sykdom.
Ingen vet så mye om
hva ME er.
Det finnes ingen enkelt test for å diagnostisere
kronisk utmattelse. Det er en av de store utfordringene.
Jeg er lei av å håpe på at noen skal komme
og gjøre situasjonen min bedre.
Jeg er lei av denne skiten.
Jeg liker ikke å bli fortalt at jeg ikke kan gjøre noe,
og det inkluderer det at kroppen sier fra.
Jeg vil gjøre mer, kunne bruke kroppen.
Jeg vil bare
leve.
JAMISON HAR IKKE FORLATT ROMMET PÅ OVER TO ÅR.
HITTIL HAR INGEN SPESIALIST VÆRT VILLIG TIL Å KOMME TIL HAM.
Jeg trenger hvitløken min.
Alt i Spania har masse hvitløk.
Mamma er en veldig god kokk.
- Du er også flink når du lager mat. - Var det...
Jeg kunne ikke lage mat en stund.
Akkurat.
Jeg måtte forlate ham.
Du lager fortsatt ikke mat som før.
Ja. Men jeg kan iallfall stå ved komfyren en liten stund.
Som før... Husker du?
Jeg skrudde på komfyren og gikk ut for å gråte, eller gå til soverommet,
for å hakke opp grønnsakene.
Det er vanskelig med Carmen.
Jeg stiller spørsmål ved det som skjer.
Det er vanskelig å forstå.
Rommet mitt er...
...alt er frakoblet. Ingenting fungerer.
Ingenting har elektristitet.
Carmen og jeg har hatt konflikter og krangler
om i hvor stor grad ting påvirker henne.
Jeg kommer fra en vitenskapelig bakgrunn.
Badet har strøm.
Noen av tingene er ulogiske for meg.
Vi har bare denne lange ledningen.
Det er sikringer
som rutinemessig skrus av, for denne gir flere symptomer enn en annen
og det er ikke særlig logisk.
Den ikke er på igjen.
Jeg har ett lite lys i dette rommet.
TV-området.
Vi har hatt perioder hvor det var som om vi ikke engang kunne
være rundt hverandre, nesten. Så vanskelig var det.
Hun hadde sølvfolie på bakveggen. Det var
alt dette med å skru av strømmen skjedde ganske raskt.
- Ja. - Ja.
Jeg gjorde ikke det.
Jeg husker det.
Så.
Det er trist.
- Ja, det er det. - Takk for at du lever med det.
Det er bra at vi ser humoristisk på det nå, men det er...
Jeg vil tilbake til sånn kona mi var, ikke sant?
For fem år siden. Syv år siden.
En som ble med på alt vi gjorde, det som var
familielivet vårt.
Da jeg møtte henne, visste jeg at Carmen var personen jeg ville gifte meg med.
Carmen var kjempeglad.
Full av liv.
Ville gjøre alt.
Livet vårt og tingene vi har gjort sammen,
det er alltid 100 %.
Så her er vi,
22 år senere.
Alle disse tingene,
det er livet hennes.
Så,
det blir vårt.
Jeg vil bli bedre. Jeg vil at dette skal bli borte. Men det blir ikke borte.
Det som skjer nå, det funker ikke.
Jeg må dra.
CARMEN HAR FUNNET EN BY SEKS TIMER UNNA SOM REGULERER BRUKEN AV
ELEKTROMAGNETISK STRÅLING.
EN MÅNED IGJEN SAMMEN
Ikke la meg glemme å skaffe vann.
Å ja.
Skaff vann.
Takk for at du minnet meg på det.
Jeg passet mine egne saker. Jeg var i leiligheten min.
Og plutselig,
pling!
Et lite hjerte dukket opp på PCen min.
Sjekket profilen til dette mennesket.
Bekah Fly.
Jeg sa hun bare kunne komme bort.
Om det var rart, kunne vi møtes for kaffe.
Og hun sa: "Nei, jeg kommer bort.
Jeg er synsk. Jeg vet du er ok."
Og jeg tenkte "greit".
Jeg møtte ham, og jeg sa:
"Hyggelig å hilse på deg.
La oss meditere."
Da hun kom over, sa hun at hun var heks,
og ville se inn i hverandres øyne,
som en portal, og prøve å få kontakt.
Jeg trodde hun hadde forhekset meg.
Jeg forelsket meg i henne
ganske raskt.
Jeg ville ikke ha noe forhold,
og det gjorde visstnok ikke han heller,
men han sa han ville gjøre en greie av det.
Vi har det ofte gøy. Vi skaper kunst. Vi maler vanen.
Men det ender alltid med
at helvete, hun er veldig syk.
Etter at jeg møtte Jesse, flyttet jeg inn i leiligheten hans
i New York.
Jeg begynte å blø neseblod, det hadde jeg aldri gjort før.
Jeg fikk soppinfeksjon over hele kroppen.
Jeg la merke til en intens
mugg i hans forrige bygning.
Hun sa hun ikke kunne bo i leiligheten mer.
Vi måtte gjøre noe.
Hun trodde vi skulle vært borte en uke.
Vi innså ikke hva som skulle skje.
Jesse og jeg har bedrevet muggunngåelse i ørkenen i et år.
Vi bor i en van som er strippet ned til metallet, for jeg taklet ikke
insuleringen.
Jeg er som en medisinsk flyktning.
Jeg har kronisk muggsensitivitet.
MUGGSENSITIVITET
Muggsensitivtet misforstås ofte av både pasienter og leger.
Pasienter har bokstavelig talt allergi
mot muggen de puster inn eller er i kontakt med.
Men så spør du deg selv, hvorfor reagerer noen på det, og ikke andre?
Teorien er at det kan være toksinene som muggen frigjør i kroppen vår
ikke avgiftes så godt fra kroppen.
Det er vanskelig å forstå hvor disse sensitivitetene kommer fra.
Jeg har startet på en avgiftning som skal gjøre deg
emosjonelt ustabil.
Det blir morsomt.
Men jeg stoppet nettopp med en medisin som kan gjøre deg blind,
så emosjonell ustabilitet
er bedre enn blindhet.
Denne verdenen er ikke skapt for folk med min sykdom.
Dette smaker jord,
men på en god måte.
Selv minimale muggnivåer i hus
og i bygninger kan drepe meg.
MUGG KAN PRODUSERE KRAFTIGE MYKOTOKSINER
SOM KAN FORÅRSAKE SYKDOM OG DØD.
Jeg ser for det meste ut som en ung, sunn person,
men jeg har intense smerter.
Jeg har brennende nervesmerter i munnen, huden og blæra.
Ekstrem utmattelse og noe hukommelsessvikt.
Feber hele tiden, høy feber.
Halsen brenner og munnen fyller seg med blod hele tiden.
Noe lukter muggent.
Det er i vevet og nervene hennes.
Jeg er så utafor.
Det er så mye som angriper henne.
Det er tortur.
Hei, Bekah.
Hei.
Si fra om du trenger noe, ok? Jeg er i nærheten.
Ok.
Jeg tror at Bekah
ikke orker det lenger.
Det er dager hvor hun bare vil avslutte det. Du vet, bare
blø ut i ørkenen.
Med noen måneders mellomrom lager jeg
en kontrakt med henne.
Jeg sier: "Kan du love meg
at du ikke skader deg selv?"
Det er bare
en viss mengde smerte jeg vil holde ut med.
Om det fortsatt er så ille som dette, og jeg ikke takler det,
vil jeg avslutte på en fredelig måte.
Det hjelper emosjonelt å si: "Vet du hva?
Du trenger kke gjøre dette for evig."
Ok, kjære.
Jeg vil ikke at Bekah skal
avslutte livet.
Jeg vil ikke det. Jeg gjør hva som helst.
JESSE TAR MED BEKAH PÅ EN EKSPERIMENTELL BEHANDLING 200 KM UNNA.
Oi. Vil du jeg skal åpne dette? Litt?
For mye?
Ok?
Er det bra? Ok.
Jamison. Han sitter fast i sengen.
Han har gjort det i snart tre år.
Er vi klare for å starte?
Ok.
Han er i et rom som er mørkt,
han kan ikke bevege seg og er fanget.
Kroppen hans er fanget.
Det er som å være på isolat.
Bortsett fra at han
ikke vet
når han slipper ut.
Her er det kluter til deg.
For to år siden flytter moren min meg hit.
Men jeg har aldri vært utendørs.
Jeg vet ikke engang hvor jeg er.
De kortsiktige målene mine er ganske enkle.
Ting som å gå ut og utforske huset.
Sitte på i bilen,
og stå uten hjelp.
Skal du prøve å stå?
Ja. Jeg vil gjøre det selv.
Bare alene.
Jamison er en kriger.
Om han ikke kan gjøre noe,
er det fordi han ikke kan gjøre det.
I morgen er det søndag, sant?
Nei.
Jo.
Ja, for vi var i San Diego i to dager.
BEKAH SKAL FÅ EN EKSPERIMENTELL BLODBEHANDLING.
Vi jobber med mange leger.
Og fordi vi er i ørkenen, involverer det lange kjøreturer
til San Diego,
til Tucson,
til LA.
Vi har ikke bare én lege,
for vi trenger dem alle sammen.
Fordi mange mennesker
med denne sykdommen
ender opp, etter å ha prøvd alt,
med å velge å avslutte livet.
BEKAH HAR PRØVD ALLE VANLIGE MEDISINSKE TILBUD,
OG HAR BRUKT DE SISTE 11 MÅNEDENE PÅ Å PRØVE ALTERNATIV MEDISIN.
INTRAVENØS TERAPI VITAMIN OG OZON
Her har vi ozonterapi.
Du kan komme hit og ta en titt.
Blodet tappes ut i denne eggeaktige greia som ligger oppi her.
Og mens det er i egget,
tilfører denne maskinen ozon i blodet
under trykk. Så det er hyperbar ozonterapi.
Så pumpes det tilbake i blodet ditt.
HYPERBAR OZONTERAPI BRUKER TRYKK FOR Å TILFØRE OZONGASS I BLODET.
OZONTERAPEUTER PÅSTÅR AT DET DREPER SOPPINFEKSJON
OG STYRKER IMMUNFORSVARET.
Dataen viser at å bruke ozon under trykk
nesten helt, og noen ganger totalt, fjerner sykdommen.
BEKAH TROR AT IMMUNFORSVARET ER SVEKKET AV EN LYME-INFEKSJON HUN FIKK
FRA EN FLÅTT DA HUN VAR 19.
Når du har å gjøre med folk som har muggtoksisitet,
har vi i praksisen vår sett at mange av disse folka også har Lyme
og overlappende faktorer som gjør dem sykere.
Ok, jeg fikk det til.
Lyme påvirker immunforsvaret,
og om avgiftningsbanene ikke fungerer som de skal,
kan det lede til et høyt nivå av muggtoksiner.
Den er på.
Ser du hvordan den suger det opp?
Når den er full av blod,
vil denne tuben tvinge ozonet inn i blodet.
Og så sendes blodet tilbake inn.
Det sakker ned.
Det funker.
- Er det blodåren min? - Det funker.
Det går bare sakte.
Takk.
- Kanskje dette setter opp farten. - Ja.
Nei, det funker ikke.
Så,
ikke nok blod?
Har hørt om ozonterapi, men kjenner ikke detaljene.
Men mange av disse formene for
alternativ terapi har virkelig
intet grunnlag i vår forståelse av fysiologi, immunologi
eller mikrobiologi.
Mange av disse tingene har ingen klar begrunnelse
for hvorfor de skal hjelpe.
Man bare prøver alt man kan.
Vi er ganske jævla desperate.
Tror du at behandlingen
hjalp?
Vi har kameraene, vi har mikrofonene.
Vi har en i bilen som snakker i mobilen.
Vi har mange ting.
Jeg takler noen ting. Det er greit.
Men i natt, da jeg våknet opp
med smerter...
Det er ok, men vanskelig å takle.
CARMEN TROR AT PRODUKSJONSUTSTYRET ØKER SYMPTOMENE HENNES.
Jeg må gå.
Vi må snakke litt mer. Ja.
Ok, flott.
Dette går utover hodet mitt.
Jeg er mye mer sensitiv.
De trådløse mikrofonene, kameraene, alt det.
Jeg har hatt en fryktelig natt.
Vi må roe det ned. Vi må legge en annen plan.
Det vanlige livet mitt består av mye tid
for meg selv
i parken,
ved innsjøen.
Jeg kan ikke gjøre stort.
Jeg har gjort for mye de siste to dagene.
- Så... - Ok.
Jeg reagerer på alt igjen.
Det går bra. Det går over. Jeg blir bedre. Vi må bare snakke og roe det litt ned.
Ok, la oss stoppe, takk.
Jeg kan ikke bli bedre når jeg bor der jeg bor.
5G kommer til gaten min,
en ny mobilmast.
Det kan bli noe
jeg ikke takler, og jeg har ikke annet valg enn å flytte.
Folk som bor på et sted som Green Bank blir mye bedre over tid.
Det er et sted hvor folk har søkt tilflukt.
Green Bank har et teleskop, og det er i
den nasjonale radiostillhetssonen.
Teleskopet er veldig sensitivt for elektromagnetisk stråling.
Så det er ingen mobilmaster innen en viss radius.
Jeg har bestemt at jeg vil flytte dit.
Hvorfor ikke?
Det er et alternativ jeg har diskutert åpent med familien.
Jeg vil ikke si "diskutert", heller "kranglet om".
Jeg tror ikke noen har problemer med
at noen flytter til et sted på grunn av helsa.
Så alle tilpasser seg.
Jeg synes det er ganske fornærmende.
Hun flytter dit etter X antall år,
og jeg skal bli her.
Det er, du vet,
det er ikke kult.
Jeg blir hos deg gjennom alt dette, og du bare drar.
Det er en mulighet for
at jeg kan starte på nytt på et sånt sted.
Green Bank er for meg
et håp.
Jeg er litt utafor, for jeg har sovet.
Og hva?
Jeg vil ut.
JAMISON HAR IKKE VÆRT UTENFOR HUSET PÅ TO ÅR.
At han er ute av huset
gir håp.
Nå
skal vi få ham ned
til der legene er.
Det er en jævlig intenst.
Ja, jeg smaker det. Jeg tror det
kanskje ikke er nok for deg.
Men for meg er det veldig søtt.
Jesse har,
mens jeg har unngått muggen,
gjort dette mulig.
Jeg har ikke måttet være alene
i denne situasjonen ennå.
Men Jesse
skal dra om en omtrent en måned.
Det er
vanskelig å snakke om dette.
Åh, wow.
Det blir smertefullt når han drar.
Det er skremmende.